The Mannequin as an Active Agent: Decentered Subjectivity in Ian McEwan’s “Dead as They Come” (Philologia, 2024)
Priča Ijana Makjuana „Mrtva koliko to može biti“ besprekorno oslikava aktivan i prkosan objekat, izmeštajući subjekta iz centra, čime otvara put za razgradnju antropocentrizma. Iako je ova kratka priča ispitivana iz perspektive orijentisane ka subjektu, kritičari nisu posvetili mnogo pažnje njenim aspektima orijentisanim ka objektu. Stoga će ovaj rad, oslanjajući se na terminologiju objektno orijentisane ontologije (OOO), pokušati da analizira lutkinu subverzivnu i neposlušnu prirodu, koja prkosi antropocentričnom poretku i stvarnosti. Teorije iz oblasti OOO Grejama Harmana i Bila Brauna činiće teorijsku potporu ovog rada. Biće izneta tvrdnja da se antropocentrična dominacija postepeno urušava kako glavna oruđa koje antropos ima na raspolaganju, konkretno jezik i davanje imena, ne uspevaju da mu pomognu da kontroliše i poseduje ono neljudsko. Krajnji, fatalni udarac mu se zadaje kada izgubi razum i moć rasuđivanja, čime iz subjektivnosti propada u ambis ludila i bezumlja, što označava potpuno uništenje antropocentrizma.
Keywords: zavodljivi objekat; neuspeh jezika; nepokorni slomljeni objekat; lutka; nemisleće biće